ПРОЕКТ
Вноситься 
Кабінетом Міністрів України
ЮМ. АЗАРОВ
“ 	” 		            2011 р.
Закон УкраЇни
Про об’єднання територіальних громад
_____________________________________
Цей Закон встановлює порядок об’єднання територіальних громад сіл, селищ, міст та надання державної підтримки об’єднаним територіальним громадам.
Розділ I 
ЗАГАЛЬНІ ПОЛОЖЕННЯ
Стаття 1. Відносини, що регулюються цим Законом
1. Цей Закон регулює відносини, що виникають у процесі об’єднання територіальних громад сіл, селищ, міст.
Стаття 2. Принципи об’єднання територіальних громад
1. Об’єднання територіальних громад сіл, селищ, міст здійснюється з дотриманням таких принципів:
конституційності та законності;
добровільності;
економічної ефективності;
державної підтримки;
прозорості та відкритості.
Стаття 3. Суб’єкти об’єднання територіальних громад
1. Суб’єктами об’єднання територіальних громад є сусідні територіальні громади, які відповідають умовам, визначеним цим Законом.
2. Об’єднана територіальна громада, адміністративним центром якої визначено місто, є міською територіальною громадою, громада, центром якої визначено селище, – селищною, а громада, центром якої визначено село, – сільською територіальною громадою.
Стаття 4. Основні умови об’єднання територіальних громад
1. Об’єднання територіальних громад здійснюється за таких умов:
1) об’єднана територіальна громада може включати територіальні громади, які до об’єднання були сусідніми територіальними громадами;
2) у складі об’єднаної територіальної громади не може існувати іншої територіальної громади, яка має свій представницький орган місцевого самоврядування;
3) територія об’єднаної територіальної громади має бути нерозривною, межі об’єднаної територіальної громади повинні відповідати межам сусідніх територіальних громад;
4) об’єднана територіальна громада повинна бути розташована в межах території одного району, області;
5) у разі, коли до складу об’єднаної територіальної громади пропонується включити територіальну громаду чи населений пункт, що розміщується на території сусіднього району, на розгляд Верховної Ради України вносяться в установленому порядку пропозиції щодо зміни меж відповідних районів;
6) відстань від адміністративного центру об’єднаної територіальної громади до найвіддаленішого населеного пункту цієї громади не може перевищувати, як правило, 30 кілометрів (по автомобільних дорогах загального користування);
7) межі територій сільських, селищних, міських рад об’єднаних територіальних громад повинні відповідати межам територій об’єднаних громад, що визначені у перспективному плані формування громад відповідного регіону (Автономної Республіки Крим, області, м. Севастополя);
8) під час об’єднання територіальних громад беруться до уваги історичні, природні, етнічні, культурні та інші чинники, що впливають на соціально-економічний розвиток об’єднаної територіальної громади.
2. Адміністративним центром об’єднаної територіальної громади визначається населений пункт (село, селище, місто), який має розвинену інфраструктуру і, як правило, розташований найближче до географічного центру об’єднаної територіальної громади.
3. У разі об’єднання територіальних громад статус населених пунктів (сіл, селищ, міст), що увійшли до об’єднаної територіальної громади, не змінюється.
4. Назва об’єднаної територіальної громади, як правило, є похідною від найменування населеного пункту (села, селища, міста), визначеного її адміністративним центром.
Розділ ІІ 
ПОРЯДОК ОБ’ЄДНАННЯ ТЕРИТОРІАЛЬНИХ ГРОМАД
Стаття 5. Договір про об’єднання територіальних громад
1. Сільський, селищний, міський голова звертається до відповідних сільських, селищних, міських голів сусідніх територіальних громад з пропозицією розпочати процедуру об’єднання територіальних громад згідно із затвердженим Кабінетом Міністрів України перспективним планом формування громад відповідного регіону.
Початком зазначеної процедури є розроблення проекту договору про об’єднання територіальних громад.
Рішення про об’єднання територіальних громад приймаються за результатами місцевих референдумів, які проводяться у всіх територіальних громадах одночасно, або на підставі рішень відповідних місцевих рад, прийнятих за результатами обговорення на загальних зборах (конференціях) громадян.
Зазначені рішення місцевих рад доводяться до відома населення не пізніше ніж через п’ять робочих днів після прийняття шляхом оприлюднення у місцевих засобах масової інформації чи в інший спосіб.
2. Договір про об’єднання територіальних громад повинен містити:
1) перелік територіальних громад, що входять до об’єднаної територіальної громади;
2) план організаційних заходів з підготовки об’єднання територіальних громад;
3) визначення адміністративного центру об’єднаної територіальної громади та її найменування;
4) механізм підвищення рівня надання послуг населенню об’єднаної територіальної громади;
5) схематичну карту території об’єднаної територіальної громади.
3. Форма типового договору про об’єднання територіальних громад затверджується Кабінетом Міністрів України.
4. Договір про об’єднання територіальних громад підписується відповідними сільськими, селищними, міськими головами та вноситься на розгляд відповідних місцевих рад для затвердження.
5. Договір про об’єднання територіальних громад набирає чинності у разі його затвердження усіма місцевими радами територіальних громад, що є суб’єктами процесу об’єднання.
6. Рада міністрів Автономної Республіки Крим, місцеві державні адміністрації сприяють проведенню організаційних заходів щодо об’єднання територіальних громад, узагальнюють їх пропозиції щодо формування відповідної інфраструктури об’єднаної територіальної громади.
7. Місцеві ради, що вирішили утворити об’єднану територіальну громаду, надсилають відповідно Раді міністрів Автономної Республіки Крим та Верховній Раді Автономної Республіки Крим, обласній, Севастопольській міській державній адміністрації та обласній, Севастопольській міській раді належним чином завірені копії рішень місцевого референдуму або місцевих рад про об’єднання територіальних громад з оригінальним примірником договору про об’єднання.
8. Оскарження результатів референдуму або рішень місцевих рад про затвердження договору про об’єднання територіальних громад здійснюється в порядку, визначеному законом.
Стаття 6. Утворення об’єднаної територіальної громади
1. Об’єднана територіальна громада вважається утвореною з дня прийняття рішення про об’єднання територіальних громад Верховною Радою Автономної Республіки Крим, обласною, Севастопольською міською радою.
2. Одночасно з прийняттям рішення про об’єднання територіальних громад Верховною Радою Автономної Республіки Крим, обласною, Севастопольською міською радою:
1) призначаються перші місцеві вибори органів місцевого самоврядування  об’єднаної територіальної громади;
2) у разі потреби приймається рішення про зміну меж сіл, селищ або про внесення на розгляд Верховної Ради України пропозицій щодо зміни меж районів, міст.
3. Новообрана сільська, селищна, міська рада об’єднаної територіальної громади підлягає державній реєстрації у порядку, встановленому законом.
4. Об’єднана територіальна громада та її органи місцевого самоврядування є правонаступниками прав і обов’язків територіальних громад, що вирішили об’єднатися, та їх органів місцевого самоврядування.
Стаття 7. Припинення сільської, селищної, міської ради та їх виконавчих органів як юридичних осіб
1. До обрання сільського, селищного, міського голови, депутатів місцевої ради об’єднаної територіальної громади та формування її виконавчих органів відповідні органи місцевого самоврядування територіальних громад сіл, селищ, міст, що вирішили об’єднатися, продовжують здійснювати свої повноваження.
2. Органи місцевого самоврядування територіальних громад сіл, селищ, міст, що вирішили об’єднатися, припиняються як юридичні особи після передачі органам місцевого самоврядування об’єднаної територіальної громади всього свого рухомого і нерухомого майна, доходів місцевих бюджетів, інших коштів, землі, природних ресурсів, що перебувають у комунальній власності територіальної громади села, селища, міста, їх частки у спільній власності територіальних громад, що перебувають в управлінні районної і обласної рад, а також прав, обов’язків та зобов’язань.
3. Органи місцевого самоврядування територіальних громад сіл, селищ, міст, що вирішили об’єднатися, вважаються такими, що припинилися, з дня внесення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних  осіб – підприємців запису про їх припинення в установленому законом порядку.
4. Рішення про припинення сільської, селищної, міської ради приймає обласна рада.
5. Організаційні, кадрові, майнові та фінансові питання, пов’язані з припиненням сільських, селищних, міських рад, вирішує відповідно до законодавства ліквідаційна комісія, голову та кількісний склад якої призначає обласна рада.  
6. Голова ліквідаційної комісії затверджує в триденний строк її персональний склад.
7. Право підписувати документи, пов’язані з ліквідацією органів місцевого самоврядування територіальних громад сіл, селищ, міст, що об’єдналися, надається голові ліквідаційної комісії до дня внесення запису про державну реєстрацію припинення органу місцевого самоврядування до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб – підприємців.
Стаття 8. Управління об’єктами комунальної власності об’єднаної територіальної громади
1. Об’єкти комунальної власності (рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, земля, природні ресурси) територіальних громад сіл, селищ, міст, що об’єднались, а також об’єкти їх спільної власності, що перебувають в управлінні районних і обласних рад, є власністю об’єднаної територіальної громади на правах юридичної особи –правонаступника.
2. У період від прийняття відповідними місцевими радами чи місцевими референдумами рішень про об’єднання територіальних громад до формування єдиних органів місцевого самоврядування будь-яке відчуження, передача в оренду (концесію) об’єктів комунальної власності територіальних громад, що об’єднуються, забороняється, крім випадків, коли це необхідно для виконання рішення суду. 
Розділ ІІІ 
ДЕРЖАВНА ПІДТРИМКА ОБ’ЄДНАННЯ 
ТЕРИТОРІАЛЬНИХ ГРОМАД
Стаття 9. Форми державної підтримки об’єднання 
територіальних громад
1. Держава здійснює організаційну, методичну та фінансову підтримку об’єднання територіальних громад.
2. Спрямування та координацію заходів з надання підтримки об’єднанню територіальних громад, які проводяться органами виконавчої влади, здійснює Кабінет Міністрів України. 
3. Методичне забезпечення об’єднання територіальних громад, визначення обсягів та форм підтримки здійснює центральний орган виконавчої влади, який забезпечує формування і реалізацію державної політики у сфері удосконалення територіальної організації влади, адміністративно-територіального устрою, розвитку місцевого самоврядування.
4. Організаційну підтримку та сприяння в об’єднанні територіальних громад здійснює Рада міністрів Автономної Республіки Крим та обласні, Севастопольська міська державні адміністрації.
Стаття 10. Фінансова підтримка державою об’єднання 
територіальних громад сіл та селищ
1. Держава здійснює фінансову підтримку об’єднаних територіальних громад шляхом надання об’єднаній територіальній громаді коштів на формування відповідної інфраструктури згідно з планом соціально-економічного розвитку такої територіальної громади у разі, коли межі території новоствореної об’єднаної громади відповідають межам, визначеним перспективним планом формування громад відповідного регіону.
2. Пропозиції щодо надання фінансової підтримки об’єднаній територіальній громаді Рада міністрів Автономної Республіки Крим, обласна, Севастопольська міська державна адміністрація за поданням місцевої ради об’єднаної територіальної громади вносить Кабінету Міністрів України не пізніше 15 липня року, що передує бюджетному періоду, в якому передбачається надання такої фінансової підтримки.
3. Загальний обсяг фінансової підтримки розподіляється між бюджетами новостворених територіальних громад пропорційно площі новоствореної територіальної громади та кількості сільського населення такої громади.
4. Порядок надання фінансової підтримки з державного бюджету об’єднаній територіальній громаді встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Стаття 11. Перспективний план формування громад
1. Перспективний план формування громад розробляється Радою міністрів Автономної Республіки Крим, відповідною обласною державною адміністрацією на єдиній методичній основі, визначеній центральним органом виконавчої влади, який забезпечує формування і реалізацію державної політики у сфері удосконалення територіальної організації влади, адміністративно-територіального устрою, розвитку місцевого самоврядування, для забезпечення захисту інтересів населення територіальних громад у частині реалізації права на об’єднання, укрупнення і створення дієздатних територіальних громад, основним завданням яких є поліпшення рівня задоволення потреб населення, оперативне та якісне надання їм соціальних та адміністративних послуг, поліпшення умов сталого розвитку відповідних територій, підвищення ефективності використання бюджетних коштів та інших ресурсів.
Методика формування об’єднаних територіальних громад затверджується Кабінетом Міністрів України.
2. Перспективний план формування громад враховує інтереси суспільства і держави, реалізація яких гарантує державний суверенітет та територіальну цілісність України.
3. Перспективний план формування громад:
охоплює усю територію відповідного регіону України (Автономної Республіки Крим, області, м. Севастополя);
схвалюється Верховною Радою Автономної Республіки Крим,  обласною, Севастопольською міською радою за поданням Ради міністрів Автономної Республіки Крим, відповідної обласної, Севастопольської міської державної адміністрації та затверджується Кабінетом Міністрів України за поданням Ради міністрів Автономної Республіки Крим, обласної, Севастопольської міської державної адміністрації.
Розділ ІV 
ПРИКІНЦЕВІ ТА ПЕРЕХІДНІ ПОЛОЖЕННЯ
1. Цей Закон набирає чинності з дня його офіційного опублікування.
2. Фінансова підтримка об’єднання територіальних громад відповідно до цього Закону здійснюється протягом п’яти років з дня набрання чинності цим Законом.
3. Внести до Закону України “Про місцеве самоврядування в Україні” (Відомості Верховної Ради України, 1997 р., № 24, ст. 170 ) такі зміни: 
1) частину першу статті 5 доповнити абзацом такого змісту:
“сільського (селищного) старосту.”;
2) частини другу — п’яту статті 6 замінити частинами такого змісту:
“2. Територіальні громади в порядку, встановленому законом, можуть об’єднуватися в одну сільську, селищну, міську територіальну громаду, створювати єдині органи місцевого самоврядування та обирати відповідно сільського, селищного, міського голову.
3. Територіальна громада села, селища, міста може вийти із складу об’єднаної територіальної громади за рішенням референдуму, якщо це не призведе до зниження обсягу та якості послуг, що надаються мешканцям територіальної громади органами місцевого самоврядування.”;
3) доповнити Закон статтею 15№ такого змісту:
“Стаття 15№ Сільський (селищний) староста
1. У селі (селищі), що входить до складу утвореної відповідно до закону об’єднаної територіальної громади, за винятком її адміністративного центру, затверджується сільською, селищною радою за поданням відповідного сільського, селищного, міського голови  сільський (селищний) староста, який є представником такого села (селища) у виконавчих органах місцевої ради об’єднаної територіальної громади.
2. Староста територіальної громади є посадовою особою місцевого самоврядування і здійснює свої функції згідно з повноваженнями, визначеними рішенням сільської, селищної, міської ради відповідної об’єднаної територіальної громади.
3. Рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради визначаються обсяг функцій старости, умови оплати його праці, інші умови роботи. 
4. Староста бере участь у засіданнях виконавчого комітету ради під час розгляду питань, що стосуються територіальної громади, яку він представляє, з правом дорадчого голосу.”.
5. Кабінету Міністрів України протягом шести місяців з дня набрання чинності цим Законом:
внести до Верховної Ради України пропозиції щодо приведення у відповідність із цим Законом інших законів України;
забезпечити прийняття нормативно-правових актів, передбачених цим Законом;
привести власні нормативно-правові акти у відповідність із цим Законом;
забезпечити приведення нормативно-правових актів міністерств та інших центральних органів виконавчої влади у відповідність із цим Законом.

  Голова 
Верховної Ради України